A kijelölt elem neve.


A kijelölt elemet jelképező ikon.


A kijelölt elem azonosítását és kezelését megkönnyítő leírás. Új leírást a rendszergazda adhat meg legfeljebb 500 karakter hosszúságban.


Itt adhatja meg azt az időtartamot (másodpercben), amíg a tranzakció aktív maradhat, mielőtt időtúllépésre kerülne sor. A megadott időn túl is aktív tranzakciókat a rendszer automatikusan megszakítja. 0 érték beállítása esetén nincs tranzakció-időtúllépés. 0-nál nagyobb értéket kell megadni akkor, ha szeretné elkerülni, hogy a rendszer ne válaszoljon elosztott kizárás esetén. A számítógép alapértelmezés szerinti beállítása 60 másodperc, a komponenseké 0 (ez előnyt élvez a számítógépre vonatkozó értékkel szemben, feltéve hogy engedélyezett).


A rendszergazda itt adhatja meg az erről a kiszolgálóról exportált alkalmazásproxyk távoli kiszolgálójának nevét. Ha nincs megadva tulajdonság, akkor a számítógép hálózati neve lesz érvényes.


A rendszergazda itt állíthatja be a helyi rendszert alapértelmezett koordinátorként. Ugyancsak itt adhatja meg a rendszergazda az alapértelmezett koordinátorként alkalmazni kívánt távoli rendszer nevét is.


A rendszergazda itt adhatja meg a távoli rendszerként működő rendszer nevét. A Kijelölés gombra kattintva a rendszergazda a hálózathoz tartozó számítógépeket felsoroló listából is választhat.


Ide kattintva a rendszergazda a hálózathoz tartozó számítógépeket tartalmazó listából kiválaszthatja a kívánt számítógépet.


Ide kattintva a rendszergazda meghatározhatja a távoli véglegesítési koordinátorral való kapcsolattartáshoz használni kívánt hálózati protokollt.


Adatmező az MS DTC naplófájl számára.


A rendszergazda itt adhatja meg az MS DTC naplófájl aktuális elérési útját. Rendszergazdaként előbb állítsa le az MS DTC alkalmazást, adja meg a naplófájl új helyét, majd kattintson az Alaphelyzet gombra. Dinamikusan is kijelölheti a helyet, ha a Tallózás gombra kattint.


Ide kattintva a rendszergazda tallózással keresheti meg az MS DTC naplófájl helyét.


A rendszergazda itt adhatja meg az MS DTC naplófájl méretét (megabájtban). Rendszergazdaként előbb állítsa le az MS DTC alkalmazást, adja meg a naplófájl új méretét, majd kattintson az Alaphelyzet gombra.


Ide kattintva a rendszergazda úgy inicializálhatja újra az MS DTC naplófájlt, hogy törli a Hely mezőben megadott helyen található fájlt. A naplófájl helyét és méretét a kijelölt meghajtó és könyvtár, valamint azok teljesítménye szabja meg. A meglévő naplófájl törlése előtt ellenőrizze, hogy ne legyenek bizonytalan állapotú tranzakciók. Így biztosítható ugyanis a tranzakcióhoz tartozó szülő MS DTC elérhetősége. Az aktuális tranzakcióállapotot a Komponensszolgáltatások felügyeleti eszköz Tranzakciólista ablakában erősítheti meg.


Megjeleníti az MS DTC szolgáltatás aktuális állapotát, jelzi, hogy pillanatnyilag működik-e, és ha igen, akkor megadja az utolsó újraindítás időpontját is.


A rendszergazda ide kattintva elindíthatja az MS DTC szolgáltatást.


A rendszergazda itt jelölheti ki, hogy a DCOM elérhető legyen-e a számítógépen telepített valamennyi COM+ alkalmazás számára, ezáltal lehetővé téve, hogy a számítógép más számítógépeken telepített alkalmazásokkal léphessen kapcsolatba.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy a tűzfalon keresztüli internetes DCOM-kommunikáció elérhető legyen-e a számítógépen telepített valamennyi COM+ alkalmazás számára.


Azoknak az alapértelmezett szinteknek a listája, amelyeken az ügyfél- és kiszolgálóalkalmazások a hívások közben ellenőrzik egymás hitelességét. A rendszergazda ebben a mezőben adhatja meg azt az egész rendszerre érvényes alapbeállítást, amely akkor kerül alkalmazásra, ha sem az ügyfél, sem pedig a kiszolgáló nem határozza meg saját hitelesítési szintjeit. A beállítások – a legalacsonyabb biztonsági fokozattól a legmagasabbig – a következők:

•	Alapértelmezett. A biztonsági csomag alapértelmezett hitelesítési szintje kerül alkalmazásra.

•	Nincs. Nincs hitelesítés.

•	Csatlakozás. A hitelesítésre csak a csatlakozás létrejöttekor kerül sor.

•	Hívás. A hitelesítésre minden hívás kezdetén sor kerül.

•	Csomag. A program elvégzi a hitelesítést, és ellenőrzi, hogy minden hívási adat beérkezett-e.

•	Csomag épsége. A program elvégzi a hitelesítést, és ellenőrzi, hogy a hívási adatok az átvitel során nem módosultak-e.

•	Csomagbiztonság. A program hitelesíti és titkosítja a csomagot, beleértve az adatokat, valamint a küldő fél azonosítóját és aláírását.


Azoknak az alapértelmezett hitelesítési szinteknek a felsorolása, amelyeket a számítógépen található ügyfél egy adott kiszolgálóalkalmazásnak bizonyos feladatok végrehajtásához biztosíthat. A rendszergazda ebben a mezőben adhatja meg azt az egész rendszerre érvényes alapbeállítást, amely akkor kerül alkalmazásra, ha az ügyfél nem határozza meg programszerűen saját megszemélyesítési szintjét. A beállítások a következők:

•	Névtelen hitelesítés. Az ügyfél a kiszolgálóalkalmazás számára névtelen. A kiszolgáló megszemélyesítheti az ügyfelet, de a megszemélyesítő token az ügyfélről semmilyen adatot nem tartalmaz.

•	Azonosítás. A kiszolgálóalkalmazás beszerezheti az ügyfél azonosítóját, és ACL-ellenőrzések céljából megszemélyesítheti az ügyfelet.

•	Megszemélyesítés. A kiszolgálóalkalmazás megszemélyesítheti az ügyfelet, miközben annak nevében tevékenykedik, de csak korlátozott mértékben: a kiszolgáló csak az ügyfél számítógépén lévő alkalmazásokhoz férhet hozzá. Ha a kiszolgáló ugyanazon a számítógépen van, mint az ügyfél, ugyanúgy hozzáférhet a hálózati erőforrásokhoz, mint az ügyfél. Ha a kiszolgáló egy másik számítógép, akkor csak azokhoz az erőforrásokhoz férhet hozzá, amelyek ugyanazon a számítógépen vannak, mint a kiszolgáló.

•	Delegálás. A kiszolgálóalkalmazás elhelyezkedésétől függetlenül megszemélyesítheti az ügyfelet (miközben annak nevében műveleteket hajt végre). Ez alatt az ügyfél valamennyi azonosító adata korlátlan számú számítógéphez juthat el. A Windows NT LAN Manager biztonsági szolgáltatója nem támogatja ezt a szintet.


A rendszergazda itt adhatja meg a számítógépre érkező elosztott hivatkozásszámláló hívások hitelesítését. Ha engedélyezi ezt a lehetőséget, a hivatkozáskövetés segít annak megakadályozásában, hogy az ügyfelek túl korán engedjék el az objektumokat. Nem számít az, hogy egy ügyfél hány alkalommal hívja meg a Release metódust – az objektum és a stubok addig maradnak meg, amíg egy másik ügyfél nem hivatkozik az objektumra. A hivatkozáskövetés engedélyezése is csökkentheti a teljesítményt.


A rendszergazda ide kattintva választhatja ki azokat a felhasználói fiókokat és csoportokat, amelyek számára alapértelmezés szerint engedélyezni vagy tiltani szeretné a számítógépen lévő alkalmazások elérését. Ez az egész rendszerre érvényes alapbeállítás a számítógépen telepített valamennyi COM-alkalmazásra érvényes, de csak akkor kerül sor az alkalmazásukra, ha egy adott alkalmazás nem biztosít saját hozzáférési engedélyeket. A COM+ alkalmazásokra ez a beállítás nincs hatással.


A rendszergazda ide kattintva választhatja ki azokat a felhasználói fiókokat és csoportokat, amelyek számára engedélyezni vagy tiltani szeretné a számítógépen lévő alkalmazások elindítását. Ez az egész rendszerre érvényes alapbeállítás a számítógépre telepített valamennyi COM-alkalmazásra érvényes, de csak akkor kerül sor az alkalmazásukra, ha egy adott alkalmazás nem biztosít saját indítási engedélyeket. A COM+ alkalmazásokra ez a beállítás nincs hatással.


A COM által a számítógépen elérhető hálózati protokollok listája. A párbeszédpanel segítségével a rendszergazda hozzáadhat és eltávolíthat hálózati protokollokat, megváltoztathatja a protokollok használatának prioritását, és beállíthatja a protokollok tulajdonságait.


Ide kattintva a rendszergazda a számítógépen lévő és a COM számára elérhető hálózati protokollt adhat hozzá.


Ide kattintva a rendszergazda eltávolíthatja a kijelölt protokollt a COM által a számítógépen elérhető protokollok listájából.


Ide kattintva a rendszergazda magasabb prioritást adhat a kijelölt hálózati protokollnak a listában. A protokollok sorrendje határozza meg az alkalmazásra kerülő prioritási sorrendet: az első helyen álló protokoll rendelkezik a legmagasabb prioritással.


Ide kattintva a rendszergazda alacsonyabb prioritást adhat a kijelölt hálózati protokollnak a listában. A protokollok sorrendje határozza meg az alkalmazásra kerülő prioritási sorrendet: az első helyen álló protokoll rendelkezik a legmagasabb prioritással.


Ide kattintva a rendszergazda beállíthatja a kijelölt protokoll tulajdonságait. Ez a lehetőség nem minden protokoll esetében érhető el.


Azoknak a portoknak, illetve porttartományoknak a listája, amelyek az Internet- vagy az intranet-partícióban sorra kerülő dinamikus hozzárendelések portkészletét alkotják. A szabványos DCOM porttartomány 1024 és 65535 értékek közé esik.


Ide kattintva a rendszergazda portot vagy porttartományt adhat hozzá a Porttartományok listához. A port azonosítójának 0 és 65535 közötti számnak kell lennie.


Ide kattintva a rendszergazda portot vagy porttartományt távolíthat el a Porttartományok listából.


Ide kattintva a rendszergazda az összes portot vagy porttartományt eltávolíthatja a Porttartományok listából.


A rendszergazda itt adhatja meg, hogy a Porttartományok listában szereplő portok az Internethez (nyilvános eléréshez) vagy az intranethez (saját eléréshez) legyenek-e hozzárendelve.


A rendszergazda itt határozhatja meg, hogy a dinamikus portlefoglalás az Internetes vagy az intranetes porttartomány-partíció alapértelmezése legyen-e.


A kijelölt COM+ alkalmazás azonosítója. Ez a szám a COM+ alkalmazás létrehozásakor automatikusan generált globálisan egyedi azonosító (GUID). A rendszergazda az alkalmazásazonosító segítéségével tudja azonosítani a számítógépen futó alkalmazás egyes verzióit.


Itt jelennek meg azok az értékek, amelyekkel a fejlesztő beállíthatja, hogy a COM+ alkalmazás melyik szinten ellenőrizze ügyfelei azonosságát. A beállítások – a legalacsonyabb biztonsági fokozattól a legmagasabbig – a következők:

•	Nincs. Nincs hitelesítés.

•	Csatlakozás. A hitelesítésre csak a csatlakozás létrejöttekor kerül sor.

•	Hívás. A hitelesítésre minden hívás kezdetén sor kerül.

•	Csomag. A program elvégzi a hitelesítést, és ellenőrzi, hogy minden hívási adat beérkezett-e.

•	Csomag épsége. A program elvégzi a hitelesítést, és ellenőrzi, hogy a hívási adatok az átvitel során nem módosultak-e.

•	Csomagbiztonság. A program hitelesíti és titkosítja a csomagot, beleértve az adatokat, valamint a küldő fél azonosítóját és aláírását.


Itt jelennek meg azok az értékek, amelyekkel a fejlesztő meghatározza azt a hitelesítési szintet, amellyel a kijelölt COM+ alkalmazás (mint ügyfél) felruházza a nevében tevékenykedő más alkalmazásokat. A következő szintek közül választhat:

•	Névtelen hitelesítés. Az ügyfél a kiszolgálóalkalmazás számára névtelen. A kiszolgáló megszemélyesítheti az ügyfelet, de a megszemélyesítő token az ügyfélről semmilyen adatot nem tartalmaz.

•	Azonosítás. A kiszolgálóalkalmazás beszerezheti az ügyfél azonosítóját, és ACL-ellenőrzések céljából megszemélyesítheti az ügyfelet.

•	Megszemélyesítés. A kiszolgálóalkalmazás megszemélyesítheti az ügyfelet, miközben annak nevében tevékenykedik, de csak korlátozott mértékben: a kiszolgáló csak az ügyfél számítógépén lévő alkalmazásokhoz férhet hozzá. Ha a kiszolgáló ugyanazon a számítógépen van, mint az ügyfél, ugyanúgy hozzáférhet a hálózati erőforrásokhoz, mint az ügyfél. Ha a kiszolgáló egy másik számítógép, akkor csak azokhoz az erőforrásokhoz férhet hozzá, amelyek ugyanazon a számítógépen vannak, mint a kiszolgáló.

•	Delegálás. A kiszolgálóalkalmazás attól függetlenül megszemélyesítheti az ügyfelet (miközben annak nevében műveleteket hajt végre), hogy ugyanazon a számítógépen van-e, mint az ügyfél. A megszemélyesítés során az ügyfél valamennyi azonosító adata korlátlan számú számítógéphez juthat el.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy a hozzáférési jogosultság kötelező ellenőrzésére csak az alkalmazás vagy csak a folyamat szintjén kerüljön-e sor. A komponensek, az illesztők és a metódusok szintjein nincs szerepkör-ellenőrzés. Az alkalmazás hívóira vonatkozó biztonsági adatok (hívásbiztonsági környezet) nem érhetők el. Könyvtáralkalmazások esetében ez a beállítás nem adható meg, mivel hatására az alkalmazás teljes mértékben a használó ügyfélfolyamat által végzett biztonsági jogosultságellenőrzésre hagyatkozik. Ha mégis ezt szeretné, törölje a jelet a Hozzáférési jogosultság kötelező ellenőrzése az alkalmazáshoz jelölőnégyzetből. (Megfigyelhető, hogy ha a hozzáférési jogosultság ellenőrzésére csak folyamatszinten kerül sor, akkor a biztonsági tulajdonság nem szerepel az alkalmazásban futó objektumok környezeti tulajdonságai között. Ez azt jelenti, hogy a biztonsági beállítás nem lesz hatással az objektum környezeten belüli aktiválására.)


A fejlesztő itt engedélyezheti az alkalmazáshívások hozzáférési jogosultságainak minden szintre kiterjedő ellenőrzését. Kiszolgálóalkalmazások esetén a szerepkör-ellenőrzés az alkalmazás vagy a folyamat szintjén megy végbe. Olyan komponensek esetében, amelyek biztonsági tulajdonságlapján be van jelölve a Hozzáférési jogosultság kötelező ellenőrzése az alkalmazáshoz jelölőnégyzet, az ellenőrzés a komponens, illesztő és metódus szinteken történik. Az alkalmazás hívóira vonatkozó biztonsági adatok (hívásbiztonsági környezet) nem érhetők el. Könyvtáralkalmazások esetében az alkalmazáson belül (ahol ez lehetséges) a komponens, illesztő és metódus szinteken kerül sor szerepkör-ellenőrzésre, de a folyamat szintjén ezt az alkalmazó ügyfélfolyamat végzi. (Megfigyelhető, hogy ha a hozzáférési jogosultság ellenőrzésére a folyamat és a komponens szintjén kerül sor, a biztonsági tulajdonság szerepelni fog az alkalmazásban futó objektumok környezeti tulajdonságai között. Ez azt jelenti, hogy a biztonsági beállítások hatással lesznek az objektum környezeten belüli aktiválására.)


A fejlesztő itt engedélyezheti az alkalmazás hozzáférési jogosultságának ellenőrzését. Ha egy adott alkalmazáshoz szerepkörök vannak definiálva, akkor a rendszer a hívó szerepköri tagságát az alkalmazás minden hívása alkalmával ellenőrzi. Ha a szerepkörök az alkalmazáson belül szűkebb szintekhez (a komponens, illesztő vagy metódus szintekhez) vannak hozzárendelve, a szerepköri tagság ellenőrzése attól függhet, hogy az alkalmazás biztonsági tulajdonságlapján milyen biztonsági szint van megadva, és, hogy a komponens biztonsági tulajdonságlapján be van-e jelölve a Hozzáférési jogosultság kötelező ellenőrzése az alkalmazáshoz jelölőnégyzet. Könyvtáralkalmazások esetében a szerepkör ellenőrzése csak a komponens szinten végezhető el, így a hozzáférési jogosultság ellenőrzésének engedélyezésekor nem kell kijelölni a folyamat biztonsági szintjét.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy a könyvtáralkalmazás gazdafolyamata végrehajtsa-e a könyvtáralkalmazást hívó ügyfelek hitelesítését.


A rendszergazda itt határozhatja meg, hogy a COM+ alkalmazáshoz társított kiszolgálófolyamat akkor is fusson-e, ha nincs függőben maradt ügyfélhívás. Ebben az esetben az alkalmazás csak kézzel állítható le.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy a COM+ alkalmazáshoz társított kiszolgálófolyamat meghatározott idejű tétlenség után automatikusan leálljon. A tétlenség időtartamának meghatározására beírt szám percben értendő.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy a COM+ alkalmazáshoz társított kiszolgálófolyamat meghatározott idejű tétlenség után automatikusan leálljon. A tétlenség időtartamának meghatározására beírt szám percben értendő.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy az adott kiszolgálóalkalmazás annak indításakor a hibakeresőben induljon el. Ehhez a hibakereső Hibakereső elérési útja mezőjében megadott parancssorát kell használnia.


A fejlesztő itt adhatja meg a hibakereső hívásához szükséges elérési utat és parancssort, feltéve, hogy az Indítás a hibakeresőben jelölőnégyzet be van jelölve.


A fejlesztő itt határozhatja meg, hogy az alkalmazás 3 GB memóriát használhasson, ha a Windows 2000 Advanced Server 2 GB-nál nagyobb memóriaterülethez biztosít hozzáférést.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy az alkalmazást ne lehessen törölni.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy az alkalmazás beállításait ne lehessen módosítani.


A fejlesztő itt engedélyezheti a kiszolgálóalkalmazás számára a kompenzáló erőforráskezelő (CRM) használatát. A CRM-komponensek csak akkor érhetők el, ha ez a beállítás engedélyezett.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy az alkalmazás a számítógépre pillanatnyilag bejelentkezett felhasználó (az interaktív felhasználó) azonosítójával működjön. Az alkalmazás az erőforrások eléréséhez szükséges jogosultságokat a felhasználó biztonsági hitelesítőadatai alapján kapja meg, például akkor, ha fájlokhoz vagy adatbázisokhoz szeretne hozzáférni, illetve más alkalmazások hívásakor.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy az alkalmazás a megadott felhasználói fiók azonosító adataival fusson. Az alkalmazás az erőforrások eléréséhez szükséges jogosultságokat a felhasználó biztonsági hitelesítőadatai alapján kapja meg, például akkor, ha fájlokhoz vagy adatbázisokhoz szeretne hozzáférni, illetve más alkalmazások hívásakor.


A rendszergazda itt adhatja meg azt a felhasználói fiókot, amely jogosult lesz az alkalmazás futtatására. Ez lehet egy felhasználói fiók vagy a szolgáltatások futtatására létrehozott szolgáltatási fiók. Ha nem ismeri a felhasználói fiók nevét, a Tallózás gombra kattintva megkeresheti azt.


Kattintson ide, ha tallózással szeretné megkeresni a kívánt elemet.


A rendszergazda itt adhatja meg a kijelölt felhasználói fiókhoz társítani kívánt bejelentkezési jelszót.


A rendszergazda itt erősítheti meg a bejelentkezési jelszót a Jelszó mezőbe beírt jelszó ismételt begépelésével.


A fejlesztők itt állíthatják be a COM+ alkalmazás könyvtáralkalmazásként történő futtatását. A könyvtáralkalmazások az azokat létrehozó ügyfél folyamatában futnak, és csak az azonos számítógépen lévő ügyfelek hívhatják meg őket. Mivel a könyvtáralkalmazások az ügyfél folyamatában futnak, a COM+ könyvtáralkalmazások beállítható tulajdonságai eltérnek a COM+ kiszolgálóalkalmazások beállítható tulajdonságaitól. Ha megváltoztatja egy adott alkalmazás aktiválásának típusát, az alkalmazás egyéb tulajdonságai alaphelyzetbe kerülnek.


A fejlesztők itt állíthatják be a COM+ alkalmazás kiszolgálóalkalmazásként történő futtatását. A kiszolgálóalkalmazások saját dedikált kiszolgálófolyamatukban futnak, ellentétben az ügyféloldali folyamatban futó könyvtáralkalmazásokkal. A COM+ kiszolgálóalkalmazások beállítható tulajdonságai különböznek a COM+ könyvtáralkalmazások beállítható tulajdonságaitól. Ha megváltoztatja egy adott alkalmazás aktiválásának típusát, az alkalmazás egyéb tulajdonságai alaphelyzetbe kerülnek.


A rendszergazda itt adhatja meg az alkalmazásproxy által használ távoli kiszolgáló nevét. Az alkalmazásproxy kezeli a távoli számítógépen telepített COM+ kiszolgálóalkalmazáshoz érkező közvetlen ügyfélhívásokat.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy a kijelölt COM+ alkalmazás alkalmazásproxyként kerüljön-e exportálásra. Az alkalmazásproxy ügyfélszámítógépre telepítésével lehetővé válik az ezen a számítógépen telepített kiszolgálóalkalmazás távoli elérése.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy a kijelölt COM+ alkalmazás kiszolgálóalkalmazásként kerüljön exportálásra. Ezt követően a kiszolgálóalkalmazás a Komponensszolgáltatások felügyeleti eszköz segítségével telepíthető másik számítógépre.


A rendszergazda itt adhatja meg a létrehozni kívánt kiszolgálóalkalmazás vagy alkalmazásproxy-fájljának teljes elérési útját és nevét. Az alkalmazás komponensfájljai (.dll) is a megadott könyvtárba másolódnak.


A rendszergazda itt adhatja meg, hogy a kijelölt COM+ alkalmazás szerepköreivel együtt a felhasználói azonosítók is exportálásra kerüljenek. Az alkalmazás szerepkörei a komponensekhez, felületekhez és metódusokhoz hozzáféréssel rendelkező felhasználók logikai csoportjait jelölik. A Komponensszolgáltatások felügyeleti eszközzel a kiszolgálóalkalmazás másik számítógépre történt telepítése után is hozzáadhatók felhasználók a szerepkörökhöz.


A rendszergazda itt állíthatja be, hogy az alkalmazásproxy .msi fájlként kerüljön exportálásra. Az .msi fájl tartalmazza azokat a rendszerleíróadatbázis-adatokat, amelyek az ügyfélnek lehetővé teszik, hogy DCOM használatával távolról is hozzáférjen az adott kiszolgálóalkalmazáshoz. Az .msi kiterjesztésű fájl minden olyan Windows alapú ügyfélszámítógépre telepíthető, amelyen a Windows Installer program fut.


A rendszergazda itt határozhatja meg, hogy az alkalmazásproxy .apx fájlként kerüljön exportálásra. A típustárak és rendezési adatok tárolására képes egyéb fájlokkal együtt az .apx fájl is olyan rendszerleíróadatbázis-adatokat tartalmaz, amelyek lehetővé teszik, hogy az ügyfél a DCOM és a COM+ aszinkron komponensszolgáltatás használatával távolról is hozzáférjen valamely kiszolgálóalkalmazáshoz. Ezek a fájlok a Komponensszolgáltatások felügyeleti eszközt használó számítógépen vannak telepítve.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy az adott alkalmazás üzeneteket fogadhasson.


A fejlesztők itt engedélyezhetik, hogy egy adott várakozásisor-figyelő beolvassa a bemeneti várakozási sorban lévő üzeneteket, és kiszolgálóoldali komponenseket hozzon létre.


A kijelölt komponens neve.


A komponensre vonatkozó osztály- és felületdefiníciókat tartalmazó DLL elérési útja.


A kijelölt komponens egyedi osztályazonosítóját (CLSID) jeleníti meg.


Annak az alkalmazásnak az egyedi alkalmazásazonosítóját jeleníti meg, amelyben a komponens telepítve van.


A fejlesztő itt adhat meg egy olyan másik komponenst (kivétel osztályt) a lejátszóhoz, amely az előtt kerül aktiválásra és lejátszásra, hogy a rendszer a holt levél várakozási sorba irányítaná. Az alternatív komponens használata azt jelzi, hogy a kivételosztálynak ugyanazokat az aszinkron felületeket kell megvalósítania, amelyeket az eredeti aszinkron komponens is megvalósított.


A fejlesztők itt küszöbölhetik ki a tranzakciókkal kapcsolatos terhelést azoknál az objektumoknál, amelyek sohasem férnek hozzá erőforráskezelőhöz. Ez az attribútum a konfigurálatlan komponensek tranzakciós viselkedését szimulálja. Konfigurálatlan komponens az, amelyik nincs telepítve COM+ alkalmazásban.


Ezzel a beállítással a fejlesztők azt akadályozhatják meg, hogy egy adott objektum részt vegyen valamely tranzakcióban, függetlenül a hívó tranzakciós állapotától. Az érték megadása garantálja, hogy az objektum nem vesz részt a hívója által kezdeményezett tranzakcióban, illetve nem kezd saját tranzakciót. Az alapértelmezés valamennyi komponens esetében a Nem támogatott.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy az adott objektum részt vegyen valamely létező tranzakcióban. Az érték meghatározásával az objektum részese lesz a hívó tranzakciójának, de nem kezdeményezhet saját tranzakciót.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy a komponensből létrehozott valamennyi objektum tranzakciós objektum legyen. Ez az erőforrás-tevékenységeket végző objektumok előnyben részesített beállítása, mivel biztosítja az adott tevékenységek tranzakciós védelmét.


A fejlesztők itt határozhatják meg, hogy az adott objektum valamely új tranzakció gyökere legyen, függetlenül a hívó tranzakciós állapotától. A COM+ automatikusan új tranzakciót inicializál, amely nem azonos a hívó tranzakciójával.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy a komponens saját tranzakciós időtúllépési értékeit használja a számítógépen beállított értékek helyett. Ha nem határoz meg értéket a komponensre vonatkozóan, a komponens által kezdeményezett valamennyi tranzakció a számítógép tulajdonságlapján beállított időtúllépési értéket fogja alkalmazni. A jelölőnégyzet bejelölése lehetővé teszi, hogy a Tranzakció időtúllépése mezőben megadja a kívánt értéket (másodpercben).


A fejlesztők itt tilthatják le a szinkronizálást.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy a komponens soha ne támogasson szinkronizációs tartományt.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy a komponens szinkronizációs tartományt támogasson.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy a komponens igényt tartson szinkronizációs tartományra.


A fejlesztők itt állíthatják be, hogy a komponens új szinkronizációs tartományra tartson igényt.


A komponens szálmodelljét adja meg.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy az események párhuzamosan két vagy több előfizetőhöz jussanak el.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy az események a folyamaton belüli előfizetőkhöz jussanak el. Biztonsági okok miatt az alapértelmezés az előfizetők folyamaton belüli aktiválásának tiltása.


Megadja annak a közzétevőnek az azonosítóját, akitől az előfizető eseményeket vár.


A fejlesztő itt engedélyezheti a hozzáférési jogosultság komponens, objektumfelület és metódus szintű ellenőrzését, ha a szerepkörök kifejezett hozzárendelésére ott került sor. Hozzáférési jogosultság ellenőrzése csak akkor történik, ha az alkalmazás tulajdonságlapján be van jelölve a Hozzáférési jogosultság kötelező ellenőrzése az alkalmazáshoz és a Hozzáférési jogosultság ellenőrzése a folyamat, illetve a komponensek szintjén jelölőnégyzet.


Az alkalmazáshoz definiált szerepköröket sorolja fel. A szerepkör melletti pipa azt mutatja, hogy az elem egyértelműen rendelkezik az adott hozzáférési engedéllyel.


A fejlesztő itt engedélyezheti a komponens objektumkészletezését. Ha a készletezés engedélyezve van, az objektumok ismét felhasználásra kerülnek. Az újrahasznosítások száma a minimális és maximális készletméretek között változik. Ha a készlet üres, mindaddig új objektumok jönnek létre, amíg a készlet el nem éri a maximális méretet. A maximális méret elérésekor az ügyfélkérelmek várakozási sorba kerülnek, ahol legfeljebb a létrehozási időtúllépés eléréséig várakoznak. Az objektumkészletezés csak olyan komponensek esetében engedélyezhető, amelyek célja a készletezhető objektumok újrahasznosítási követelményeinek kielégítése.


A fejlesztő itt adhatja meg a készletben egyszerre kezelhető objektumok minimális számát. Mivel az alkalmazás indításakor az objektumok a minimális készletméret eléréséig automatikusan jönnek létre, ez az érték használható az ügyfelek által azonnal elérhető objektumok előzetes lefoglalásához. Ez az érték addig nem állítható be, amíg az alkalmazás fut.


A fejlesztő itt adhatja meg a készletben egyszerre kezelhető objektumok maximális számát. Ezzel a beállítással szabályozható a készletben szereplő objektumok erőforrás-kihasználása. Ha az objektumok például adatbázisokkal állnak kapcsolatban, akkor egyszerre nem lehet több nyitott kapcsolat, mint amennyit a maximális készletméret engedélyez. Ez az érték addig nem állítható be, amíg az alkalmazás fut.


A fejlesztő itt adhatja meg azt az időtartamot (ezredmásodpercben), amelyet az objektumkészletnek a kért objektum számára biztosítania kell. A megadott időn belül nem teljesíthető kérelem hibát eredményez. Ez az érték addig nem állítható be, amíg az alkalmazás fut.


A fejlesztő itt engedélyezheti a komponensnek az objektumépítést. Ha a beállítás engedélyezve van, az Építő karakterlánc átkerül a létrehozandó objektumhoz, és ha az objektum az építő karakterlánc hasznosítására van beállítva, biztosítja annak parametrikus felépítését. Ha a komponens például generikus ODBC-kapcsolatot tart fenn, akkor az objektum létrehozását követően pontos DSN küldhető.


A fejlesztő itt adhatja meg azt a karakterláncot, amely az objektum számára a létrehozás időpontjában elérhető lesz, ha az objektumépítés engedélyezett. Ezzel biztosítható az objektum paraméteres felépítése, ha az építő karakterlánc hasznosítására van beállítva. Ha a komponens például generikus ODBC-kapcsolatot tart fenn, akkor az objektum létrehozását követően pontos DSN küldhető. Az üres karakterlánc is érvényes bejegyzésnek tekinthető.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy az objektum egymás után többször a megfelelő időben kikapcsolható és újra aktiválható legyen az ügyféltől érkező kérések kezelése céljából, amennyiben az ügyfélnek nincs tudomása arról, hogy az objektum ki lett kapcsolva. Ez a lehetőség a kiszolgáló-erőforrások hatékony hasznosítása révén méretezhetőségi előnyöket biztosít, és lehetővé teszi, hogy az ügyfeleknek ne kelljen figyelembe venniük, hogy hogyan használják a kiszolgáló-erőforrásokat. A JIT aktiválása automatikusan engedélyezett, ha a komponens számára tranzakciók szükségesek. A JIT-aktiválás engedélyezése a komponenst a szinkronizálás igénylésére kényszeríti.


Ez a beállítás csak akkor választható, ha a komponensszintű terheléselosztás már telepítve van. A fejlesztő itt állíthatja be, hogy a komponensszintű terheléselosztás (CLB) szolgáltatás használatakor a komponensre vonatkozó létrehozási kérelmek terheléselosztására az alkalmazásfürt kiszolgálóin kerüljön sor. Ez a beállítás jelentős előnyökkel járhat, ha az adott COM+ alkalmazás megfelelő komponenseihez engedélyezve van. Az objektumkészletezést alkalmazó komponensek, illetve a folyamaton belüli elérhető adatok mennyiségéről becsléseket készítő komponensek esetében például nem alkalmazható a terheléselosztás.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy az objektum csak az objektum első hívójának környezetében legyen aktiválható. Ha ez nem lehetséges, a hívó környezeti tulajdonságainak és az objektum konfigurációjának összeegyeztethetetlensége miatt az objektum nem lesz aktiválható, és a hívás nem sikerül. Ezt a beállítást általában akkor kell alkalmazni, ha egy objektum nem támogatja a keresztkontextusos rendezést, vagy ha nagyon szigorúak a teljesítménnyel kapcsolatos követelmények.


A fejlesztő itt engedélyezheti az objektumesemény-jelentést és az objektumadatokat, például az objektumhívás idejét. Az objektumadatok a komponensmappa állapotnézetében tekinthetők meg.


A kijelölt felület egyedi azonosítóját jeleníti meg.


Azokat a szerepköröket sorolja fel, amelyek magasabb szinten egyértelmű hozzáférési engedéllyel rendelkeznek. Ha egy szerepkör öröklöttként van feltüntetve, akkor a szerepkörre A kijelölt elemhez külön beállított szerepkörök párbeszédpanelen megadott beállítások érvénytelenek lesznek.


Az előfizetés egyedi azonosítóját adja meg.


Az előfizető egyedi azonosítóját határozza meg.


Az előfizetés eseményosztályát határozza meg.


Annak a közzétevőnek az azonosítóját adja meg, amelyhez az előfizető eseményeket fog kapni.


Az előfizetés metódusnevét határozza meg.


A fejlesztő itt engedélyezheti, hogy egy előfizetés az aktív eseményobjektumok listájában jelenjen meg.


Megjeleníti az aktív eseményobjektumok listáját tartalmazó kiszolgáló nevét.


A fejlesztő itt állíthatja be, hogy a közzétevő és az előfizető függetlenné váljon az időtől. Ezt úgy érheti el, hogy a közzétevő üzenetét várakozási sorba helyezi, és később küldi el a választ az előfizetőnek.


A fejlesztő itt állíthatja be a paraméterszűrést az egyes előfizetésekre és metódushívásokra vonatkozóan. A Szűrőfeltételek karakterlánc általános relációs műveleti jeleket, beágyazott zárójeleket, valamint logikai kulcsszavakat (ÉS, VAGY, NEM) tartalmazhat.


A fejlesztő ezen a párbeszédpanelen módosíthatja vagy egészítheti ki az előfizetők és a közzétevők tulajdonságait.


A fejlesztő itt módosíthatja az adott előfizetőre vagy közzétevőre vonatkozó adatokat.


A fejlesztő itt adhatja meg a JIT-aktiválás beállításait. Ennek a beállításnak ugyanaz a hatása, mint a SetComplete vagy a SetAbort metódusnak, vagyis azt jelzi, hogy az objektum befejezte a munkáját, és így biztonságosan kikapcsolható.